Hej!
Ja, kom in bara.
- En ottoman är ett udda val. - Det är svårt att ha sönder den.
- Säg det till Dick Van Dyke. - Vad menar du med det?
- Jag såg dig vid parken. - Följer du efter mig?
- På sätt och vis. - Varför det? Vem är du?
Innan du sätter dig kan du väll berätta vad du gör i mitt hus.
- Lägenhet. - Visst.
Hade du sagt hem hade jag inte behövt rätta dig.
- Vem har fått in dig på det här? - Vi har affärer att diskutera.
- Affärer? - En transaktion.
- Jag har inte beställt nåt i dag. - Dina handlingar i parken.
- Det är en offentlig plats. - Jag håller sånt för mig själv.
- Jag har inte sålt nåt. - Får jag det nu.
Fotot är mitt och jag behåller det.
- Det är en aggressiv attityd mot en gäst. - Det är det jag jobbar med.
- Ingen profiterar på mig mot min vilja. - Du är inte måltavlan här.
- Du verkar vara resonlig. - Nu kan du gå.
När jag har negativet och eventuella kopior.
- Jag måste be dig gå nu. - Det har du redan gjort och hur gick det?
- Jag ringer polisen. - Ditt finger kommer inte hitta nian.
- Nu är du aggressiv. - Var är det?
Glöm det. Det är fint foto. Jag behåller det...
Du har 19 sekunder innan spasmerna stänger luftvägarna.
Syrebristen leder till ett tillstånd som liknar en stroke.
14 sekunder. Berätta var det är och jag stoppar processen.
Bad... rum.
Djupa andetag. Räkna till fem mellan varje andetag.
- Är inte det här motivet? - En del av det.
Jag förstår att du är arg. Det är dagens bästa foto.
- Var det allt? - Ledsen att jag gjorde dig upprörd.
Verkligen?
Nej... Fan, jag trodde det skulle gå snabbare.
- Då får mitt namn för att etablera tillit. - Det är lite sent för det.
De här männen som är på väg kommer att göra dig illa.
- Varför då? - För att du talat med mig.
- Jag är Natalie, och du? - Hollis.
Du och jag och den här bilden måste sticka nu.
- Jag tror dig. - Då drar vi.
Vart ska vi?
- Vi ska bort från stan. - Jag sätter mig inte på ett tåg med dig.
Tåg är dödsfällor. Få utgångar och man styr inte över stoppen.
- Varför är vi här? - Gör som alla andra. Se dig omkring.
- Kan du inte släppa mig hos polisen? - De kan inte hjälpa dig.
- Om jag vägrar då? - Mitt beskydd är inte avhängigt av det.
Väger du 70 kilo? Du kommer sacka mig en del, men inte så mycket.
- Varför bryr du dig om mig? - Jag vet vad som kan hända dig.
Vad betyder det?
Vem är du?
- Vart ska vi? - Ut ur stan.
- Konversera är inte din starka sida. - Valet står mellan att svar eller döden.
Fick jag svar hade det inte känts som en kidnappning.
Hur hittade du min lägenhet?
Och vilka är ute efter oss?
Finns det nåt du kan säga?
Jag beklagar... verkligen.
- Stanna bilen, snälla. - Det kommer inte att hända.
Jag mår illa.
- Varför händer inget? - Det gick över.
- Du måste börja lita på mig. - Hurså?
En av oss kan hantera såna här situationer.
Men eftersom du inte håller med...
Varsågod.
Jag har inget med det här att göra. Jag tog bara en bild på dig.
När de hittar dig måste du ha nåt att försvara dig med.
- Mot vem? - Som 18-åring fick du avgångsbetyg.
De som är efter oss fick en M9:a.
1
Det är en militärpistol. Kulornas hastighet är 400 m/s.
En otrolig kraft... designad för att lämna extra stora hål i offret.
Vad fan är det för fel på dig?
Det här är på riktigt. Inom en timme har du hunnit ifatt dig och öppnat eld.
Du kanske undviker en kula, vilket gör att liket kan identifieras.
Då kan du få den begravning du förtjänar.
Även om du viftar med den där så hamnar du i en kista.
Eller så håller vi ihop och du satsar på mig.
Satan!
Kunde du inte valt en bil med satellitradio?
- Humor. Du slappnar av. - Jag börjar vänja mig.
Det varar inte för evigt.
- Vad finns i Nevada. - Inte vår destination.
- Vart ska vi? - Phoenix.
- Arizona? - Ja, det stämmer.
- Har du varit där? - Nej. Har du?
- Japp. - Då vet du att det är fel väg.
Det är den vägen alla tar.
Jag hoppas att förföljarna inte vet vart vi är på väg.
Har jag fel, så kanske den extra tiden gör att de tror att vi åkt nån annanstans.
Vad väntar oss efter den här omvägen?
Ett säkert ställe där jag kan beskydda dig tills det är över.
Vem är du?
Jag är ganska säker, men hjälp mig med de sista pusselbitarna.
- Polisen? Regeringen? - "Sikta mot månen, Alice."
- "Honeymooners"? Hur gammal är du? - Jackie Gleeson...
- Jag trodde du uppskattade svartvit film. - Du vill inte säga vem du är.
Vad ska du göra?
Våra vägar korsades i en övergång.
- Det gäller också mig. - Låt inte frustrationen gå ut över mig.
- Du är verkligen slipad. - Menar du min ärlighet?
Och ditt rättframma sätt. Jag hade tänkt säga otrevliga sätt.
- Toaletten är din, varsågod. - Jag tror jag håller mig.
Kräver prinsen femstjärnigt?
Ta vad du vill ha.
- Blir det riktig mat i framtiden? - Du vet att det inte blir nåt.
- Jag anade att du skulle säga det. - Vad får dig att tro att det är semester?
- Biträdet tittar på mig. - Sluta ge honom anledning till det.
Ser du nån tandborste där?
- Ja. - Ta en.
Vad ska du göra med den?
- Borsta mina tänder. - Okej.
- Och tandkräm-Colgate, om de har. - Prioritering. Colgate, tandhygien.
- Får jag köpa en? - Ja, det förebygger karies.
Du tycker inte det här är ett skämt. Du leker med mitt liv.
Nej, jag räddar det.
Vad är planen för i kväll? Jag förtjänar att veta det.
Du ska få vila och en fantastisk måltid.
- Okej, då. - Nöjd?
- Ett bord för två? - Ja, tack.
Er servitris, Savannah, tar snart er beställning.
- Ha det så trevligt. - Tack.
- Som du hade önskat? - Du vet hur man skämmer bort nån.
- Hittar du nåt du gillar? - En diner är ett mediokert ställe.
Vi gör lite av allt och lite välsmakande så de kan trycka ner det.
Men ingenting blir riktigt bra.
- Du har funderat mycket på det . - Du frågade och här är mitt råd.
Beställ frukost till middag på ett sånt här ställe. Det är det som gäller.
Ursäkta om jag inte tar ditt råd. De måste ha nån god sallad.
Lycka till. Jag varnade dig.
- Välkomna. Vill ni beställa? - Sallad, dressing och osötat te.
- Visst.-Och du? - Kan jag få ägg och bacon?
Kan jag få en korv och lite skinka?
En "Kid Texas"? Visst. Jag skulle beställt det direkt.
Det kommer. Stjäl inget ifrån mig nu.
- Vem eller vad är en "Kid Texas"? - Det är väl typiskt för er britter.
- Så där. - Tack.
Det var måndag. Tisdag kollade han in stället.
Kollade dörrar, räknade fönster. Identifierade larmet.
Kollad in-och utgångar, snabba flyktvägar ifall nåt skulle hända.
Onsdag fixades nödvändig utrustning.
Torsdag, intjacket. Ta det som är värdefullt och dra.
Fredag och lördag resedag. Försvinna så långt som möjligt från stan.
Sälja det som han inte kunde behålla. Sen var det söndag igen.
Hur åkte han fast? Varför kallades han för Texas? Han kom ju från nordväst.
Bra fråga. Det är samma svar, vilket gör berättelsen så cool.
Dagen för kuppen hade han en ritual.
Han besökte närmaste diner och beställde den här frukosten.
Äggröra, korv, bacon och skinka.
- Från barnmenyn. De kallade den... - Kid Texas.
Efter nio inbrott började de få ihop pusselbitarna.
De frågade alla lokala dinerchefer om nån mellan 10-18 -
- ätit själva och beställt det.
Det var inte den perfekta plane, men de fick honom till sist.
Historien om Kid Texas. Jag vet inte om jag tror på den.
Det är upp till dig. Kalla det en myt, om du vill.
- Jag ska på toaletten. - Jag tar notan.
- Tack för matrasten. - Ingen orsak.
- Varsågod. - Behåll växeln.
Det är sjukt.
Och vart ska du ta vägen?
1
Sån uppmärksamhet vill vi inte dra på oss. Klättra genom fönstret...
Du säger att de dödar mig om jag drar, men vad händer om jag stannar?
- Risk ger stor belöning. - Citerar du en lyckokaka?
- Har sagt nåt du inte förstår? - Nej, men det saknar nyanser.
- Det är sån jag är. - Uppfattat, Robocop.
- Jag är ingen polis. - Jag pallar inte mer.
- Det finns andra sätt att göra det på. - Mer hot?
Mitt tålamod frestas på och min vänlighet har snart nåt sista förbrukningsdatum.
Det är mottaget klart och tydligt.
Mitt sätt att tala måste smitta.
Vänta.
Okej, kom då.
- Ett rum med två sängar, tack. - Så här dags finns bara dubbelsängar.
Då så.
Stannar ni hela natten?
- Ja. - Det blir 50.
- Du får växeln i morgon. - Visst.
Rum 12, utcheckning innan 11.
Ursäkta, vad är det för trådräkning på lakanen?
Vad fan pratar du om?
Hur funkar det här?
Du lägger dig och jag tar vakten. Sen byter vi.
- Är det nödvändigt? - Ja.
Kollar du på mig eller fönstret?
Ju, du brukar ju komma ut genom fönster.
På macken fanns det två kameror och fem vittnen på restaurangen.
Inget problem när vi är på väg, men nu när vi ligger här -
- kan våra förföljare hämta in på oss.
Det är sånt jag vill veta. Jag förväntar mig att du tar det seriöst.
Bra tal.
Nu slipper jag mardrömmar.
Jag kan inte sova.
Allvarligt! Vad föreslår du?
Får, vita stängsel. Hur många hoppar över det i en följd.
Den är klassisk.
- Jag kan köra? - Jag skiter i om du kan åka vattenskidor.
Det är ingen som snackar om att köra.
Det är nån som snackar om det och det är den här snubben.
Jag vill att du lyssnar.
Trots dina sabbade öron.
Lägg av nu.
Du ska respektera mig.
Så jävla många regler. Lite till din pimphand.
Nu ska jag visa dig pimp.
- Lägg av! - Nej.
- Jag menar allvar. - Vad är du allvarlig med?
Det där är äckligt.
Jag har ingen lust. Låt mig vara.
- Vill du inte? - Låt mig vara.
Natalie? Åh, fy fan.
- Vad är det? Ser du nåt? - En snubbe som spöar sin tjej.
- Väckte du mig för det? - Hon är i knipa.
- Det är inte vårt problem. - Jag tänker gå ut dit.
Det gör du inte.
Ska du skjuta mig för att jag hjälper en främling i nöd?
- Du känner mig inte. - Skjut mig i ryggen och väck hela stället.
- Okej, nu räcker det. - Stick, mannen.
- Låt henne vara. - Du snackar inte med mig. Stick!
- Lugna dig. - Du borde ha dragit.
- Låt honom vara. Han vill inte slåss. - Håll käften!
- Dra åt helvete, Graham. - Han ska bara ge fan i andra.
Lägg av nu, Graham.
Du har ingen balans. Vikten ligger helt fel.
- Du får inte det slag du tror. - Vänta på din tur.
- Jag tar dig sen. - Jag hatar att vänta.
Det bygger upp en förväntan. Det är sällan nån lever upp till det.
Jag ser att din mun gillar att snacka.
Jag föredrar att den rör sig utan ord.
- Utan händer. - Vad i helvete!
Det här är en neanderthalare. Han kommer att göra dig illa.
Stick!
Lite dubbelmoral, va? Min vän sprang ut för att hjälpa dig mot den skiten.
1
När jag slår dig blir han upphetsad.
Det finns de som söker den kittlingen innan de kommer.
- Dra åt helvete! - Lobbyn är öppen dygnet runt.
Låna en telefon och anmäl aset.
Hitta en ny partner innan livet blir ett helvete.
Dra åt helvete!
Tack för hjälpen.
Du gjorde helt tvärtemot det jag bad dig att göra.
- Hon var i knipa. - Nu är vi i knipa.
Skitsamma om du inte vill leva, men låt det inte drabba mig.
Jag har tillräckligt med problem. Har du förstått?
Bra.
Du har ett gott hjärta.
Tack.
Det kommer att gå sönder ännu mer.
Väck mig om tre timmar. Håll vakt och lämna inte rummet.
- Vad händer sen? - Phoenix. Planen ligger kvar.
- Är du klar? - Nej, jag behöver mer.
- Frukost? - Nej, svar.
Jag behöver svar om jag ska sätta mig i bilen.
Annars låser jag in mig och väntar ut det här.
- Ju mindre du vet, desto bättre. - Det var i går. Idag är det annorlunda.
Kom inte med nåt skitsnack om att jag inte är betrodd.
Jag tror inte du är det längre.
Min brittiska enhet var inte direkt känd för sina pensionsavtal.
När jag skulle ersättas tog nästa steg.
Jag gick min väg innan de hann kicka mig. Det uppskattades inte.
Är drottningens män efter oss?
Nej, arga beväpnade colombianer.
Varför?
När jag var placerad i Arizona skulle jag förhandla en affär mellan -
- en större brittisk bank och Sinaloakartellen.
Ge dem ett ställe för deras tvättade pengar.
Det är rutin och det gick bra.
Jag styrde kontona i åratal.
När min tid för byrån var över började jag spinna egna planer.
Du skakar hand med alla. Du är en girig opportunist.
Jag har hört om samariterna från Sinaloa.
- Det var mitt jobb. - Okej, men nu då?
- Vad har det här med dem att göra? - De blir av med pengarna.
Så du triggar lite konkurrens när du lämnar branschen... -
- ...mellan gamla fiender. - Idén var briljant i sin enkelhet.
Försnillade 100 000 från Sinaloa och finansierade colombianerna.
Vad fick du i gengäld?
Ett årligt bidrag som gör mig ekonomiskt oberoende resten av livet.
- Varför är de efter dig? - Jag kom till LA för att slutföra affären.
På väg till mötet stängde Sinaloa kontot -
- eller överförde alla pengarna från banken.
Jag vet inte om det var mitt fel eller deras boss som tipsade dem.
Jag hade inga fler kort att spela.
Jag försökte förklara, men de köpte det inte.
Jag dödade tre av dem och var på väg att försvinna när du fångade mig.
Fotot
De tror att jag förrådde dem, men det spelar ingen roll.
Jag dödade en höjdare och nu vill de se mig död.
Beklagar.
Ja. Om det är okej med dig så kan vi väl röra på oss.
Snälla du...
Var lite schyst.
har de inte en specialare som de brukar göra?
- Nåt med en fluga. - En slips. En colombiansk slips.
- Vad är det de sticker in då? - Tänk inte ens på det.
- Hur kan du låta bli att tänka på det? - Döden är oundviklig, hur man än gör.
Det finns ingen anledning att grubbla på den.
Fokusera på att överleva.
Det kräver träning, men jag kan hjälpa dig.
Tänk på nåt positivt.
I din lägenhet hade du en inramad bild på en kvinna. Din flickvän?
- Nåt positivt, sa du ju. - Ditt ex, då...
- Det kan funka. - Varför ska jag prata om min relation?
Jag är en bra lyssnare.
- Var det roligt? - Nej.
Vad heter hon?
Abigail.
Hon är ditt ex, men du har fortfarande en bild på henne.
- Det är ett bra foto. - Ja, du säger det.
Det spelar ingen roll. Det betyder inget längre, eller hur?
Hon träffar en annan.
Jag såg dem tillsammans innan du dök upp.
- Och nu ångrar du att du gjorde slut. - Hur vet du det?
Vad hände?
Jag var en idiot.
Jag pallade inte mer.
Kände mig låst.
Vi var ihop i fem år. Jag kanske kan få nåt bättre.
Det gjorde mig till en dålig människa. Jag drack mycket.
Till slut fick hon nog... och lämnade mig.
Bara för att du inte hittat nåt bättre behöver det inte vara ett misstag.
Jo, men jag gjorde ett misstag... Jag älskade henne verkligen.
Det gör jag fortfarande. Jag bytte "ja" mot "kanske" och förstår inte varför.
Jag hade chansen, men jag sumpade det. Nu får jag aldrig en sån chans igen.
Hollis.
När vi kommer till Phoenix är du säker.
Du får din chans igen.
- Var är huset? - Runt hörnet och nerför gatan.
- Vill du inte stanna närmare? - Nej.
- Gatan är ju tom. - Det är ett medvetet val.
Litar du inte på killen med den säkra tillflyktsorten?
- Nu tänker du lite fel. - Jag tänkte inte. Nu blir jag orolig.
Bra, använd den rädslan... Var försiktig. Då kommer du långt.
Jag fattar inte att jag frågar igen. Vet du vad du gör här?
- Den här mannen kan hjälpa oss. - Parkeringen tyder inte på det.
I min bransch är tillit nåt man inte har råd med.
Blir han glad av att träffa dig?
När jag lämnade min tjänst lämnade jag också Rodney.
- Var ni ihop? - Vårt äktenskap...
- Exmaka? - Byrån arrangerade äktenskapet.
- För att säkra vår täckmantel. - Spionerade ni på Amerika?
Är inte vi allierade?
Vad hände mellan er?
Även fast vi inte jobbade ihop föredrog Rodney att jag hade...
...fortsatt att vara hans fru.
Suveränt.
Kan du inte bara göra din grej?
Du vet... din grej.
Jag tror inte Rodney skulle uppskatta det.
Jag vet ett ställe vi kan gå under tiden.
Jag gillar det här stället. Vördnadsväckande.
Var kommer du ifrån?
Lite utanför London.
Jag fick order om att stanna kvar här.
Men när det var jag jobbigt så åkte jag hit för att komma bort från allt.
- Från brittiskt spionage? - Nej, från att låtsas.
Jag har verkligen försökt att passa in i Amerika.
Långt bort från alla och omgiven av främlingar.
Ja, så kan det vara även om man kommer härifrån.
- Det är isolerande. - Det är ju ditt jobb.
- Ett väldigt speciellt arbete. - Se det mer som en plikt.
På en tidspunkt överensstämde inte lönen med priset man betalade.
- Det känslomässiga priset? - Jag brukade tro på det jag gjorde.
Jag vet inte när jag slutade med det.
- "Vitameatavegamin" - Ursäkta?
Var det inte en del av din uppväxt?
Det är den mes kända episoden av "Lucy Ball Show".
- Att du inte har sett den. - Jag missade nog den lektionen.
Jag brukade skratta till den på fester.
- Berätta om ditt jobb? - Fotograferandet?
Arizona har det största reservatet för ursprungsbefolkningen.
- Det visste jag inte. - Genom att foto dem tar man deras själ.
Det har jag aldrig skrivit under på.
Jag trodde du skulle säga. "Det spelar ingen roll, för jag har ingen."
Du hjälper mig. Det är i alla fall nåt.
Jag önskar att låtit mig ta med kameran.
Vet du hur man gör? Nej?
- Vad heter du? - Elias, señor.
Vad har hänt?
Det var några på skolan. Du vill inte veta det.
Bråkstakar.
Så där.
Allt bra.
- Hej då. - Tack.
- Har du hört talas om Hombre Caiman? - Nej.
Har dina föräldrar aldrig berättat om mannen som är hälften alligator?
- Det låter häftigt. - Ja, den är bra.
Han har skarpa tänder.
En fiskare fick hans krafter från en ande vid Santa Maria-floden.
Han återkommer för att jag varje år på St Sebastiandagen.
- När är det? - Spelar ingen roll. Det är en saga.
Varför berättar du det här?
Visa tänderna.
Inte som en alligator.
Den här kanske kan vara till hjälp.
Stå upp för dig själv. Vänta inte på rätt tidpunkt på året.
Tugga. Har du glömt det?
- Det var ett tag sen. - Jag antog det.
Det var därför jag fixade ingrediensrena i sista sekund.
- Ursäkta att jag inte var hemma. - Det är ingen fara.
Hollis, har du ätit bredbara marshmallows?
Ja, det har jag... Mamma köpte Fluff.
- Vi var märkessnobbar. - Det är enkla kemiska ingredienser.
Majssirap, socker, vaniljextrakt och äggvita.
- Men när man tillsätter jordnötssmör - Blir den en magisk Fluff.
Hon åt tre om dagen... när vi bodde ihop.
- Det hade jag aldrig trott. - Det är faktiskt sant.
Jag var torsk på Nutella.
- Du jagade den goda smaken. - Jag antar det.
- Jag har aldrig föredragit nåt av det. - Rodney var emot min fascination.
Jag tyckte den var osofistikerad, barnslig.
Jag kom på dig med jordnötssmör och banan-sandwich.
- Ni jänkare kallar den för Elvismackan. - Leve kungen.
Det var när jag började studera marsmallowkräm -
- som jag började supporta Natalie -
- i hennes försök att grunda hela sin diet på det.
- Känner du till dess början? - Inte alls.
Fascinerande. Det började med en konfektör vid namn Archibald Query.
Han bodde i Summerville, Massachusettes. Bromfield Lane 106, för att vara exakt.
Han uppfann den 1917 i sitt eget kök.
Han sålde genom dörrknackning. Första Världskriget orsakade sockerbrist.
Han hade inget annat val än att sälja receptet till två godismakare från Lynn.
Alfred Durkee och Fred Mower.
Det var första inkarnationen som hamnade på butikshyllan.
- Fascinerande. - Det är inte slut med det, eller hur?
Som du vet är Massachusettes en av sex stater som utgör New England.
Det var du jag insåg.
Om det kan vara temat i en region som kolonialiserats av moderlandet -
- då kan det lika gärna bli kittet -
- för det nya England vi skapar i Arizona.
- Måste jag begära ordet? - Jag hade högre rank.
Nu är vi igång.
När jag såg att ni var på väg tänkte jag -
- att det var på plats att välkomna er med det.
- Det var jättegott, tack. - Precis som du minns det?
Självklart. Allt är ju nästan det.
Inte allt.
- Jodå, var är Hadley? - Han är inte längre bland oss, tyvärr.
Vad tråkigt. Hadley var en blandras jag gav till Rodney.
- Han var så söt. - En fantastisk hund.
Hur dog han?
Han åts upp av en prärievarg.
- Har du ett foto? - Ta det från ditt kontor.
Det kan jag nog få fram.
Agent Fluffernutter. Det kommer jag att kalla dig resten av kvällen.
Då sätter du dig själv i sökljuset igen.
Här.
Nämen... Vilken stilig liten en.
- Ja... - Han var så söt.
- Jag hoppas ni är nöjda. - Ja, tack så mycket.
Det finns massor med rena badlakan ifall du vill duscha.
Vad bra. Jag duschar först, så får ni chansen att prata.
I änden på hallen.
- Tog du bilden? - Självklart.
- Hur svåra problem har du? - Jag är ju här, eller hur?
- Var ärlig nu. - Du pratar alltid så högtravande.
- Ja, och? - Det är inte min grej.
Jag kan inte hjälpa dig om du inte anförtror dig.
Låt mig bara...
...värma upp mig lite.
- I Arizonas sol? - Nej, hos dig.
- I din famn. - Inte mig emot.
- Vilka står bakom dig? - Ge mig ett ögonblick.
Kom igen nu, älskling.
Inga.
- Byrån vet inte var du är? - Nej, jag kör det här själv.
- Hur mycket vet Hollis? - Ingenting. Han var vittne.
Han ligger lika illa till som jag.
Jag har inte fått klartecken på att koordinera ditt utträde.
Jag förstår.
Hur lång tid har vi på oss?
Vi blev skuggade och måste nog ge oss av tidigt i morgon.
Vilken kort återförening.
- Jag är ledsen. - Var inte dum.
♪♪♪
- Är kläderna okej? - Ja, tack.
De klär dig.
Då så...
- Jag är en sån schablon, eller hur? - Nej, jag tänkte inte på det.
Engelsmannen och hans te.
- Vill du inte ha en kopp? - Nej tack.
Varm dryck är inte bra för magen. Det har nåt med tjocktarmen att göra.
Jag förstår.
Det var 20 år sen jag bodde i England...
Det är såna här vanor som påminner mig om det.
Det är bra. Så länge som det smakar bra.
Och inte orsakar ökade toalettbesök.
Mm...
Visst.
Mitt fotograferande är både min passion och mitt yrke.
Du har tur. Det går inte alltid hand i hand.
Du, då? Har du alltid ve lat göra det som du... och Natalie gör?
Ja, men jag var inte lika ung som du var när jag fastnade.
Men när jag hittade det attackerade jag det med samma hunger.
Hollis?
Kan du komma lite?
Allvarligt! Du är bättre än så.
- Låt mig förklara. - Det är för sent.
- Det är inte som du tror. - Ordern kom ut.
Du kom nästan undan. Du var så nära att komma igenom oskadd.
Du är inte online. Du skulle inte ha kunnat sett ordern.
Vad är oddsen för att jag skulle kunna känna till ditt läge?
När du väl är ute så är du det och ändå...
...har jag info som du inte vill att jag ska ha.
Han har inget med det här att göra.
Varför oroar du dig inte för dig själv? Det får du göra.
Hur känner jag till avrättningsordern?
- Vad spelar det för roll? - Kom igen, det kan roa dig.
Ett enda trivialt telefonsamtal kräver ditt liv.
- Tror du att du kommer in igen? - Jag gillar inte att hon pratar om mig.
Jag vill inte tillbaka. Det är en kredit jag har i min favoritbank.
- Vi kan väl hitta på nåt annat. - Jag vill inte förhandla.
Hursomhelst. Minns du Crawford? Han ringde för två dar sen.
Hans dotter, Madeleine, den fula.
Hon ska söka in för att läsa konsthistoria på Arizona State.
Eftersom som täckmantel på museet är så bra ringde han och bad om referenser.
Jag gick med på det av hövlighet. När vi precis skulle lägga på.
Frågar han: "Hur är det med dig?" Jag hade ingen aning om vad han syftade på.
Jag bad honom utveckla sig.
Han nämnde ditt namn och då började jag fråga ut honom.
Då bryter han reglerna och berättar om ordern.
10 timmar efter ringer du och säger att du är på väg häråt.
Föreställ dig hur förvånad jag blev.
Nat... Visst är det kul? Nat?
Säg i alla fall att nyheterna roade dig en smula.
Kurragömma, va? I det här huset?
Det är inget stort hus. Det blir inte mycket till lek.
Nat?
Var är du, Nat?
Förräderi tar fram den dumma i dig.
Det kanske bara är en del av ditt svenska arv.
Okej. Det är bara naturligt att du gjorde det till ditt vapen.
Tillåt mig att avslöja mysteriet med dess nuvarande vikt.
När du sköljde av dig tog jag ut alla kulorna och satte in tomhylsor.
Vad blir ditt nästa drag, älskling? Hur vill du avsluta?
Hoppas du inte knullat Hollis.
Han ser väldigt skör ut. Det är inte på grund av svartsjuka.
Jag kan inte tänka mig att han är bra.
Han är ju inte din typ... men du kan ha ändrat dig.
Vad säger du? Kom igen, Natalie! Jag vet att du är här.
Det går snabbt, jag lovar. Den värdigheten visar jag dig.
Det blir min sista gåva till dig.
Nat?
- Hollis? - Nej, säg inte. Prata inte med mig.
- Vad gör du? Vart ska du? - Jag vet inte.
- Prata med mig. - Det var det enda jag bad om!
Okej. Men säg nånting.
- Jag måste härifrån nu. - Jag är ledsen att du såg det.
Att jag såg det eller att du gjorde det?
- Jag hade inget val. - Du skrämmer mig.
- Du vet vad jag är kapabel till. - Det är nåt helt annat att se det.
- Ja. - Du älskade ju honom.
Jag antar i alla fall att du gjort det.
Och där dödade du honom bara så där.
- Jag hade inget annat val då. - Innan dess levde han ju.
Hade du föredragit att det var jag som låg där?
- Vilken dum fråga. - Vad hade du tänkt göra med kniven?
Hjälpa dig.
- Jag hjälpte mig själv först. - Det såg jag.
Jag ser att du är bra på att överleva. Du kan ta vara på dig själv.
- Och på dig. Vi klarar det. - Nej. Jag är färdig.
- Jag tar mina chanser själv. - Gör inte det.
Du är lika farlig som det som väntar därute. Det är ingen skillnad.
Du tvingade mig att lita på dig. Du fick mig att känna mig trygg.
Ingen är säker här.
Då så. Stick.
Jag är ledsen att jag gick in i den där parken.
Jag är ledsen att jag tog den där bilden.
Jag städar upp och fixar lite pengar till dig.
Fan! Vi har gäster!
Jag tror att de är här. Jag såg minst två stycken.
- Vad kan jag göra? - Är du med mig nu?
Jag känner inte till deras strategi. Vi får bara försvara oss.
Fly, eller lura in dem i en zon där vi kan döda dem.
Inget finger på avtryckaren förrän du är redo att skjuta.
Använd båda händerna, sikta och skjut. Uppfattat?
Satan.
- Vad gör vi nu? - Vi ska härifrån!
- Vad är planen? - Har du nån idé?
- Har du en till tändare? - Ja.
Vi får inte tappa bort henne igen.
Det borde få dem hitåt.
Vill vi det...? Följer de efter oss?
Kommer de hem tomhämta blir det mycket värre för dem.
Subban bjuder in oss.
Vi har fördelen av att kontrollera hur de närmar sig.
- Vi måste dela på oss. - Vadå? Nej.
Du har pistolen. Spring bort till klipporna där.
- Jag kan inte... - Det är vår enda möjlighet.
Kom ut, din hora!
Det är bara dumt. Du flyr och jag följer efter.
Jag skjuter och du kanske skjuter tillbaka.
Tråkigt, eller hur?
Din vän är död. Det är bara du kvar.
Du gör det bara svårare för dig själv.
Jag kanske för dig tillbaka till Colombia... levande.
Vad säger du om det?
Har vi en deal? Hur blir det?
Du kan inte ringa en vän.
Vi vet att du inte har några.
Ska vi skära av dig handen, eller tungan?
Här är hon! Här är vår lilla vän.
Hej, C! Horan gömmer sig därborta.
Hollis!
Är du okej?
- Är du skadad? Blöder du? - Det är ingen fara.
- Den andra, är hon? - Det var jag.
Det är ingen fara.
Det är okej. Du lever.
Det ska nog gå bra. Vi måste gå.
Bilen är din.
- Är det säkert nu? - Ja.
Du kan stanna i huset om du vill köra senare.
Nej, jag åker nu.
Håll hastighetsbegränsningen. Regnumret får inte komma ut.
Parkera bilen och städa ur den.
- Du, då? - Jag tar hand om Rodney. Jag städar upp.
- Jag lånar hans bil. - Efteråt, menade jag.
Jag försvinner, antar jag.
Skickar de inte flera?
Nytt land, ny identitet. De hittar mig inte.
Det tvivlar jag inte på.
Okej... Du räddade mitt liv.
I öknen... jag...
Tack.
Då är vi kvitt.
Ledsen att jag drog in dig i det här.
- Du sa att jag skulle komma över det. - Det var jag inte säker på.
Du, det där jag sa om att du är farlig...
Det är lugnt. Du hade rätt. Det ska jag ta till mig.
Kär försiktigt. Och om du blir trött...
Låt inte det här stoppa dig från att ta bilder.
Tanken har inte slagit mig.
Och vad som än sker härnäst.
- Lycka till! - Tack.